Minä uskon, että tämä talo sopii teille täydellisesti.
Noin hän sanoi kaikista kauheista taloista, joita näimme eilen.
- Eikö tämä ole aika eristyksissä? - Rauhallisessa paikassa.
- Ei kai se ole tuhat dollaria viikolta? - Ei.
- Onko tämä kalustettu? - On.
Mitä vikaa tässä on?
- Tämän luulisi menevän hetkessä. - Ehkä täällä kummittelee.
Kaikissa itseään kunnioittavissa brittitaloissa kummittelee.
Omistaja mrs Aylwood on hieman erikoinen.
Hänellä ei ole sukulaisia, ja hän tarvitsee rahaa.
Hän suhtautuu taloon tunteellisesti ja on tarkka vuokralaisista.
Katselkaa paikkoja, niin haen avaimet mökistä.
- Asuuko siellä joku? - Mrs Aylwood.
Siksi hän haluaakin varmistaa, että vuokralaiset ovat oikeanlaisia.
Jos muutamme tänne, kiipeän puuhun ja tutkin metsää.
Jätä kiviä jälkeesi, että löydän sinut, ennen kuin noita syö sinut.
Jos hän asuu piparkakkutalossa, minä syön sen. Kuolen nälkään.
- Mitä nyt? - Täällä on ihastuttava perhe...
- Teidän piti ilmoittaa etukäteen. - Yritin soittaa.
En ole käynyt ulkona koko päivänä.
Mrs Curtis kirjoittaa lastenkirjoja, ja mr Curtis on tunnettu muusikko.
Hän on pianisti ja säveltäjä. Hän on kapellimestarina Blenheimissa.
- Mrs Aylwood, onko kaikki hyvin? - Haen avaimet.
Tällaisia taloja ei enää rakenneta.
Täällä tarvitaan vähän valoa.
Talossa on suuri ruokasali, ja keittiössä on tarjoiluhuone.
Salonki on musiikkihuoneen takana.
Nyt täällä näyttää jo mukavammalta.
- Milloin syödään lounasta? - Söit aamupalaa vasta tunti sitten.
Puhuitte oopperasta, joten luulin, että hän on oikea muusikko.
Minulla on aina iltaisin hyvin pehmeä ote.
Mennään yläkertaan, Jan.
Haluan tuon huoneen. Se on mahtava, ja sieltä näkee metsän.
Satutitko sinä itsesi?
Tämä on vain pieni naarmu.
Minä luulin...
Luulin, että näin tuolla metsässä jotakin.
- Millainen ihminen sinä olet? - Vaikea sanoa. Tavallinen kai.
Oletko sinä seikkailunhaluinen ja kiltti?
- Oletko sinä kiltti? - Minä yritän olla.
Oletko herkkä? Vaistoatko sinä asioita?
Mieheni haluaisi puhua vuokra- sopimuksesta, mikäli huolitte meidät.
Kokeilen onneani teidän kanssanne.
Onpa tämä kaunis huone.
- Mitä tuo oli olevinaan? - En tiedä.
- Mitä kädellesi on tapahtunut? - Sain haavan ikkunasta.
- Äiti. - Mitä nyt?
- Voisimmeko etsiä vielä? - Talo on juuri sopiva ja hinta myös.
- Miksi sinä et pidä tästä? - En tiedä.
Kai se johtuu tunnelmasta.
Minulle tuli metsässä omituinen tunne. Aivan kuin joku olisi katsellut.
Sitten on vielä mrs Aylwood ja tämä talo.
Yksin asuvat vanhukset ovat usein hieman erikoisia.
Täällä on tapahtunut jotakin kauheaa.
Minä tunnen sen. Se on jotakin kauheaa.
Mrs Aylwood on aika karmaiseva.
- Hyvä, että olemme oikeanlaisia. - Sinä hurmaat kaikki vanhat rouvat.
- Se taisi olla tyttärenne ansiota. - Minunko?
Ei sinun.
- Hänellä oli ikäisesi tytär. - Miten niin oli?
Hän menetti tyttärensä vuosia sitten.
- Ehkä sinä muistutit häntä. - Miten niin menetti?
En tunne juttua kovin tarkkaan, mutta tytär katosi.
Ilmeisesti olosuhteet olivat varsin traagiset.
Hän tulee tänne asumaan.
Sitäkö sinä halusit?
Lamppu ja kirjoitusvälineeni tulevat tänne ylös.
Peili menee salonkiin.
- Voi ei, Jan. - Minä en edes koskenut siihen.
Äiti, minä en nähnyt itseäni. Minun peilikuvaani ei näkynyt.
En nähnyt itseäni peilistä.
Sitten minä näin...
Minä luulin, että näin...
Näin jonkun toisen.
Vanhat peilit temppuilevat, ja muutossa menee aina jotakin rikki.
Tuosta tulee seitsemän vuoden onnettomuus.
- Rikoin peilin, kun tapasin äitisi. - Olikohan tuosta apua?
Minä siivoan, isä.
Ole varovainen.
- Kylläpä sinä säikähdät helposti. - Kakara!
Varo, tämä on pelottavin naamarini. Voin vielä säikäyttää sinut.
- Häivy. - Jotkut ovat sitten tylsiä.
Mitä täällä tapahtuu? Sinun pitäisi olla sängyssä.
- Tuo olio hyökkäsi kimppuuni. - Hirviöidenkin pitää nukkua.
Anna minulle pusu.
Hyvää yötä.
- Kauniita unia. - Samoin.
Sammuttaisitko valot? En lue enää.
Ovi pitää avata.
Herää, Ellie. Kaikki on hyvin.
Sinä näit unta ja puhuit unissasi. Kaikki on hyvin.
- En minä puhunut vaan sinä. - En minä puhunut.
Me olemme ainoat täällä. Kuka muukaan se olisi voinut olla?
- Saanko nukkua sinun kanssasi? - Totta kai.
Silloin me emme voi herättää toisiamme. Eikö ole järkevää?
Ei, mutta tulen silti sinun viereesi.
Otan Oliverin mukaan. Se suojelee meitä.
Norsut eivät juurikaan nuku.
KOIRANPENTUJA MYYTÄVÄNÄ
Mike, olit oikeassa. Tämä valitsi minut, joten en voi loukata sitä.
Se jätti äitinsä ja kaikki muut pennut. Eikö se ole rohkea?
- Mikä sen nimeksi tulee? - Minun täytyy miettiä.
Se on erikoinen pentu, joten sillä pitää olla erikoinen nimi.
- Mikä tuo on? - Se on pennun nimi. Nerak.
- Mitä se tarkoittaa? - Sinä itse kuiskasit sen minulle.
- Minä puhuin Miken kanssa. - Joku sanoi sen minulle.
Et ole ikinä ennen kirjoittanut noin.
- Soita vain, niin Mike tuo tavarat. - Ihanaa.
Minun on niin hankala irrottautua kirjoituskoneen äärestä.
Mike voi hakea tavaroita kylästäkin. Hän on hyvä poika.
Hän on isänsä kuoltua ollut oikea käteni. Halusin, että hän opiskelee...
Mrs Fleming, mikä on hätänä?
Ei mikään. Muistin juuri, että jätin jotakin liedelle. Anteeksi.
Katso, äiti. Eikö tämä ole ihana? Sen nimi on Nerak.
- Emme tunne ketään Karenia. - Tämä ei ehkä kuulu minulle.
- Haluatko silti jutella asiasta? - Jan, me lähdemme nyt.
Minä en voi puhua, en ainakaan nyt.
Karen.
Tänne, Nerak. Tule tänne.
Tänne. Tule tänne.
Hei hei!
Ellie!
Kuuletko sinä minua?
Ellie!
Ellie-kiltti.
- Miksi et vastannut, kun huusin? - Minä en kuullut.
Älä hiiviskele noin. Sinä säikäytit minut.
- Miten niin et kuullut, kun huusin? - En kuullut.
- Kielsin tulemasta metsään. - Nerak karkasi.
Jos en olisi juossut sen perään, se olisi eksynyt.
Eikö täällä ole kaunista?
On.
Onhan täällä.
Tuo on iloinen laulu.
- Mikä laulu? - Se, jota sinä hyräilit.
En minä hyräillyt.
Tänne, Nerak.
- Näitkö sinä tuon? - Näen vain tämän hurjan eläimen.
- Meidän pitää mennä kotiin. - Sano se Nerakille.
- Minä olen tosissani. - Tule takaisin.
Jan!
- Anna se minulle. - Päästä irti.
- Hän hukkuu. - Päästä irti.
- Lopeta. - Mene pois tieltä.
Hänen oli pakko painaa sinua alaspäin, että hän sai sinut irti.
Hän pelasti sinun henkesi.
- Luulin, että hän hukuttaa sinut. - Ellie.
Mene hakemaan sisarellesi kuivia vaatteita.
Hyvä on. Mennään, Nerak.
Kuivaa hiuksesi, ettet vilustu.
Mrs Aylwood, en tiedä, miten kiittäisin teitä.
Millainen nimi se on olevinaan? Tarkoitan Nerakia.
Ellie keksi sen. Se on Karen takaperin.
Mitä nyt? Mikä on hätänä?
Se oli minun tyttäreni nimi. Hän oli Karen.
Mrs Thayer kertoi, että menetitte tyttärenne. Olen pahoillani.
Juo tämä.
Mrs Aylwood, oliko Karenin silmissä jotakin vikaa?
Miksi sinä sitä kysyt?
Kun hän katosi, oliko hänen silmänsä sidottu?
Miten sinä voit tietää silmäsiteestä?
Te kysyitte minulta, vaistoanko minä asioita.
Olen vaistonnut jotakin. Ellie taas kuulee kaikenlaista.
Aivan kuin joku tarkkailisi meitä.
- Kun muutimme tänne, näin jotakin. - Mitä?
Näin peilissä kuvan.
Siinä oli minun ikäiseni tyttö.
Hänellä oli pitkä vaalea tukka.
Hänen silmänsä oli sidottu.
- Näitkö sinä hänet? - En ole varma.
Voisitteko te kertoa, mitä tapahtui?
Miten hän katosi?
Minun mieheni kaatui sodassa.
Karen oli minulle kaikki kaikessa.
Hänen piti pian täyttää 17 -
- ja minä valvoin viimeistelemässä hänen lahjaansa.
Karen ei ollut huoneessaan.
Hän oli aina kiltti, joten en voinut uskoa, että hän oli karannut.
Silloin oli kuunpimennys, joten ajattelin, että hän olisi lammella.
Karen! Karen, missä sinä olet?
Mary ja John!
Tom. Tom Colley!
Karen.
He etsivät raunioista mutta eivät löytäneet Karenista jälkeäkään.
- Siellä ei ollut mitään jälkiä. - Tiesivätkö muut lapset mitään?
Miksi hänen silmänsä oli sidottu?
Lapset sanoivat, että se oli leikki.
Heillä oli tapana tavata kappelissa.
Joskus minusta tuntuu, että tuolla ulkona on jotakin.
Toisinaan kuulen, miten joku kuiskailee tuulessa.
Mrs Aylwood, mitä Karenille teidän mielestänne tapahtui?
Minä uskon, että hän on tuolla jossakin.
- Hölynpölyä. - Sanoinhan, että täällä on haamu.
Jos se pysyy metsässä eikä tule taloon, se ei haittaa minua.
Tämähän on aivan naurettavaa.
Minä näin lammella jotakin. Siksi minä putosin veteen.
Olemme kiitollisia siitä, että mrs Aylwood pelasti sinut -
- mutta hän ei saa sekoittaa päätäsi hölmöillä kuvitelmillaan.
Anteeksi.
Nähdään myöhemmin. Menen katsomaan Mikea.
- Hän on tänään pirteämpi. - Tämä tekee hänelle hyvää.
Hänen ritarinsa ratsastaa moottoripyörällä.
- Montako voileipää meillä on? - Neljä minulle ja yksi sinulle.
Vauhtia!
Hyvä, Mike!
- Hei! - Ota leipä, ennen kuin Ellie syö ne.
Mennään lähemmäksi.
Olkaa varovaisia.
- Tuolla hän on. - Mike.
Jan, tule tänne.
Mitä nyt?
Pidä kiirettä.
Näitkö sinä?
- Mitä asiaa sinulla oli? - Ei minulla vaan Nerakilla.
- Onneksi tulit pois kiveltä. - Ei se ollut onnea.
Unohda koko juttu. Tämä viikko on ollut kummallinen.
Haluatko puhua siitä?
Mrs Aylwood kertoi, että hänen tyttärensä Karen katosi.
Hän oli minun ikäiseni, eikä häntä ole sen koommin nähty.
Jos Karen murhattiin, se selittäisi, miksi hän kummittelee metsässä.
Karenin kanssa oli kolme lasta, kun hän katosi.
Yksi heistä oli John Keller. Toinen oli kai Tom Collier.
Eräs Tom Colley asuu metsästysmajassa. Hän on erakko.
Sitten oli vielä joku tyttö. Mary... Mary Pierce.
Mary Piercekö? Se oli äitini nimi, ennen kuin hän nai isäni.
Siitä on jo kauan. Se asia on parasta unohtaa.
- Miksi et ole ikinä kertonut siitä? - Et ollut edes syntynyt.
Isäsi käski aina elää nykyhetkessä eikä menneisyydessä.
Jokin siinä metsässä vaivaa sinua. Et ikinä mene sen lähellekään.
Et halua edes oikaista sitä kautta.
Minä en halua ylittää sitä ränsistynyttä siltaa.
Äiti, mitä Karenille sinun mielestäsi oikein tapahtui?
Minä luulen, että hän karkasi kotoa.
En tiedä syytä siihen, mutta se on ainoa järkevä selitys asialle.
Mitä te neljä oikein teitte siellä?
Me vain leikimme.
Se oli John Kellerin ajatus.
Se oli vain leikkiä.
Sitten tulikin yllättäen myrsky.
Salama löi kellotorniin, ja äkkiä kaikki olikin liekeissä.
Me juoksimme ulos.
Ainakin kolme meistä juoksi ulos.
En ikinä mennyt takaisin siihen paikkaan.
Isä teki nämä auringonpimennystä varten. Opetanko sinullekin?
Ei nyt. Mike tulee kohta ja vie meidät ratsastamaan.
- Äiti tulee minuutin kuluttua. - Se tarkoittaa 10 minuuttia.
Kunpa teidän ei tarvitsisi lähteä.
Muuten 8 laulajaa, 10 tanssijaa ja kasa muusikkoja jää työttömiksi.
- Jan, tulen ruoka-aikaan kotiin. - Ostaisitko maapähkinävoita?
- Palojen kanssa vai ilman? - Molempia.
Minä hoidan asian. Hauskaa ratsastusretkeä.
Hei hei.
Ellie, ratsasta edeltä katsomaan, ettei siellä ole intiaaneja.
Haluat vain päästä minusta eroon, että saisitte olla kahden.
Mennään, Snowball.
Kysyin äidiltä Karenista. Hän oli kauhean välttelevä.
Hän ei halunnut puhua siitä.
Tulkaa jo. Pitäkää kiirettä.
- Ratsastetaan takaisin metsän läpi. - Minusta meidän ei pitäisi.
Mennään nyt vain.
Apua!
Apua! Auta minua, Mike!
- Seis, Snowball! - Pidä kiinni.
Apua! Ei, Coco! Auta, Mike!
Seis, Coco!
Coco!
Onko siellä joku?
Mike!
- Oletko sinä kunnossa? - Se mies...
Se oli Tom Colley. Eihän hän tehnyt sinulle pahaa?
Näin taas Karenin kasvot. Näin ne tuolla kappelissa arkussa.
Se oli vain kuvajainen.
Se ei voinut olla minun kuvajaiseni, sillä seisoin tuolla.
Se oli Karen. Hän makasi arkussa aivan kuin hän olisi kuollut.
- Minut tuotiin tarkoituksella tänne. - Sinun hevosesi pillastui.
- Jokin säikäytti sen tuolla metsässä. - Älä liioittele.
- Miten ikkuna meni rikki? - Tuuli rikkoi sen.
- Tuuli puhalsi kappelin läpi. - Ulkona ei tuullut.
Limittäiset ympyrät. Mitähän se tarkoittaa?
- Voisimmeko me lähteä, Jan? - Totta kai. Mennään.
Arkussa näkyi kolmion varjo, kun tulin sisään.
Sama kolmio on makuuhuoneeni ikkunassa.
Ympyröiden täytyy merkitä jotakin.
Lammen vedessäkin näkyi ympyrä.
Kummallista.
Minä näin hänet, mr Keller. Jumala on minun todistajani.
- Hän oli kappelissa. - Sinä olet humalassa.
En ollut silloin. Hän oli siellä, uskokaa nyt.
Hän meni kappeliin arkun luokse ja katsoi sen sisään.
- Se on mahdotonta. - Kuunnelkaa.
Nyt on ukkonen.
Silloinkin oli ukkonen, kun me...
Olen kieltänyt sinua puhumasta siitä illasta.
Siitä on paljon aikaa, mutta hän näytti siltä kuin se olisi ollut eilen.
- Miten se voi olla mahdollista? - Kokoa itsesi, mies.
Siitä on lähes 30 vuotta aikaa.
Kukaan meistä ei voisi näyttää samalta kuin silloin.
No niin.
Mitä minä sitten näin?
Onko hän noussut haudasta ja tullut vainoamaan meitä, mr Keller?
Näinkö minä Karenin haamun?
Tuo toimii joka kerta.
Tämä saattaisi viedä Ellieltäkin ruokahalun.
Auta minua. Auta minua.
Katso, isoäiti.
- Missä sinä viivyit? - Minä näin hänet taas.
- Mitä sinä tarkoitat? - Hän oli peileissä ja ojensi käsiään.
Hän pyysi minua auttamaan häntä. Hän on loukussa ja tarvitsee apuani.
- Älä viitsi, Jan. - Tämä kaikki tarkoittaa jotakin.
- Tuossa ei ole mitään järkeä. - Minun täytyy tehdä jotakin.
Ehkä Karen haluaa, että selvitän, mitä hänelle tapahtui.
- Miten? - En tiedä.
Minun on pakko yrittää.
Paikka.
Etkö nähnyt kylttiä? Tämä on yksityisalue.
Minun oli pakko tavata teidät. Asia koskee Karen Aylwoodia.
- Mitä hänestä? - Hän tarvitsee apua.
- Mistä sinä sen tiedät? - Minä olen nähnyt hänet.
- Missä muka? - Peileissä.
Vai peileissä.
- Pidätkö itseäsi Karenina? - En.
Näin hänen kuvajaisensa. Miksi hän oli kappelissa silmät sidottuna?
Minun on pakko tietää, mitä hänelle tapahtui.
Miksi? Sinä olet muukalainen, eikä se juttu kuulu sinulle.
Hän tarvitsee minun apuani, sillä hän on loukussa...
Nyt riittää. Minulla on parempaakin tekemistä kuin kuunnella satuja.
Karenin juttu oli tragedia, joka muutti meidät kaikki. Se pitää unohtaa.
- Oletteko te unohtanut? - Häivy täältä.
- Olkaa kiltti. - Minä käskin häipyä.
Tom Colley. Tom Colley!
Älkää olko vihainen. En halunnut tunkeilla.
Kukaan ei vastannut, kun huusin.
- Sinä et ole haamu. - Näitte minut kappelissa.
Sinä et ole Karen, joka vainoaa meitä.
Miksi hän vainoaisi teitä?
En voi kertoa sitä. Mr Keller on kieltänyt kertomasta.
Salametsästäjä vahingoitti sen käpälää. Tom parantaa sen.
Niin kuin hän paransi sinutkin.
Sinä olet jo melkein terve.
Toisin kuin nuo pikku raukat.
Kun löydän ne kuolleina, minä hautaan ne.
Tom, oliko Karen kuollut, kun sinä löysit hänet?
En ikinä löytänyt Karenia. Minä etsin ja etsin.
Ole hyvä. Pidä tätä.
Ei se tee sinulle pahaa. Ne tietävät, kun niitä yrittää auttaa.
Karen tarvitsee sinun apuasi.
- Tarvitseeko hän minua? - Tarvitsee.
Karen on poissa.
- Jos Karen on loukussa... - Loukut ovat kauheita.
Ne tekevät kipeää.
- Sinähän vapauttaisit hänet. - Jos löytäisin hänet.
Sinun ei tarvitse. Kerro vain, mitä hänelle tapahtui kappelissa.
Miksi te sidoitte hänen silmänsä?
Mitä sinä, Mary Pierce ja John Keller teitte?
Mr Keller sanoi, etten saa puhua siitä.
- Mary Pierce sanoi, että te leikitte. - Sanoiko?
Sanoi, Tom. Mitä leikkiä te leikitte?
Se oli piirileikki.
En halunnut tehdä Karenille pahaa.
Minä rakastin häntä. En olisi ikinä tehnyt hänelle pahaa.
Meitä oli kolme. Minä ja Mary menimme salaiseen paikkaan.
Se oli vanha kappeli. Olimme sitoneet Karenin silmät.
John Keller oli käskenyt tehdä niin. Karen oli uusi.
John Keller oli jo paikalla.
Karen Aylwood, sinun pitää osoittaa, että olet salaseuramme arvoinen.
Me kolme olemme ainoat, jotka ovat selvinneet kokeesta.
Monet ovat yrittäneet ja epäonnistuneet.
Kun tartumme toisiamme kädestä, et saa osoittaa pelkoa tai puhua.
Et saa ottaa silmäsidettäsi pois etkä saa liikkua.
Pidämme toisiamme kädestä. Sinä et saa rikkoa ympyräämme.
Se on ystävyyden ympyrä. Sinun täytyy noudattaa sääntöjämme -
- ja tyhjentää mielesi ajatuksista. Ymmärrätkö?
Tartumme toisiamme kädestä.
Keskittykää.
Mary Pierce, Tom Colley ja minä, John Keller -
- katsomme sinua, Karen Aylwood, joka haluat yhdeksi meistä.
Nyt me kysymme, onko tämä ihminen arvoisemme?
Hän ei enää ollut siinä.
Kun kello putosi, hän oli jo poissa.
- Oletko varma? - Minä kerroin, mitä näin.
Kaikki miettivät, minne hän oli mennyt. Toista uloskäyntiä ei ollut.
He etsivät ja etsivät mutta eivät löytäneet mitään.
Tom.
Hän oli kiltti minulle, todella kiltti.
Hän oli minun ystäväni.
Ellie.
- Mistä olet oppinut tuon laulun? - Janilta.
Hän hyräili sitä lammen luona, kun hän putosi veteen.
Tule sisään. Haluan näyttää sinulle jotakin. Luulen, että pidät siitä.
- Äiti sanoi, etten saa häiritä teitä. - Et sinä häiritse.
Aioin juuri juoda teetä ja syödä kakkua.
Tämä kuului minun tyttärelleni.
Annoin sen hänelle, kun hän täytti viisi vuotta. Hän rakasti sitä.
Hän soitti sitä iltaisin, kun hän meni nukkumaan.
Tämä soittaa samaa laulua, jonka sinä kuulit lammella.
Kuuntele.
Sisaresi sanoi, että sinä kuulet muutakin.
Kuulet ääniä, jotka käskevät sinua tekemään asioita.
- Minä näin unta. - Et silloin, kun nimesit Nerakin.
Se antoi itse nimen itselleen.
Kuuntele musiikkia.
Katsotaan, kuuletko sen äänen uudelleen.
- Mrs Aylwood. - Katso, miten hieno soittorasia.
Minulla on asiaa mrs Aylwoodille. Tulin juuri Tom Colleyn luota.
Hän sanoi, että se oli salaseuraan vihkiminen.
Hän näki sokaisevan valon välähdyksen, aivan kuten tekin.
Kun kello putosi, Karen oli jo poissa.
- Muualta ei päässyt ulos. - Niin Tomkin sanoi.
Kun kello putosi, Karen oli jo poissa.
Karen. Karenia pitää auttaa.
- Häntä pitää auttaa. - Älä.
Meidän täytyy kuunnella.
Miten me voimme auttaa Karenia?
Ovi.
- Ovi pitää avata. - Mikä ovi?
Kappelissa ja pian. Karenia pitää auttaa pian.
- Karen, sano, miten voimme auttaa. - Ei Karen, mutta tarvitsee apua.
- Jos et ole Karen, kuka sinä olet? - Mitä minun pitää tehdä, Karen?
Ei, ei Karen. Tyhmä, tyhmä!
- Kuka sinä olet? - Mitä te olette tehneet hänelle?
Se vain tapahtui. Minä en ikinä tekisi Ellielle pahaa.
Äiti.
- Äiti. - Kaikki järjestyy, kultaseni.
Minä vien teidät molemmat pois täältä vielä tänään.
Ei, sinä et saa. Et nyt, äiti.
Karen ei ole tuolla ulkona. Se on joku muu.
Pakkaa tavarasi. Me lähdemme nyt heti.
- Mitä tämä on? - En tiedä. Akussa ei ole virtaa.
- Se yrittää pysäyttää meidät. - Mikään ei yritä pysäyttää meitä.
- Meidän pitää mennä takaisin. - Älä ole hölmö.
- Jos käännymme, auto käynnistyy. - Lopeta.
- Mitä sinä teet? - Meidän pitää lähteä sillalta.
- Anna avaimet minulle. - Minä en voi.
Olen pahoillani, että hän suututti sinut.
Sinä et ole Karen. Minä tiedän sen.
En tiedä, kuka sinä olet, mutta sinun pitää jättää pikkusisareni rauhaan.
- Lopeta. - Minä en voi. Minä en voi lopettaa.
Jos en tee jotakin, se jatkaa Ellien ja minun vainoamista.
- Miksi se ei sano, mitä se haluaa? - Lopeta heti.
- Minua pelottaa. - Se ei saa käyttää teitä hyväkseen.
Ei Karen!
Meidän täytyy pitää kiirettä.
TEE SE HUOMENNA UUDESTAAN
Kohta on liian myöhäistä. Sitä ei tapahdu juuri koskaan.
Mitä ei tapahdu juuri koskaan?
Ellie, sanoit, että sitä ei tapahdu juuri koskaan. Mitä se tarkoittaa?
En tiedä, Jan. En muista.
"Tee se huomenna uudestaan."
Mitä minun pitää tehdä?
En minä tiedä.
Minua pelottaa.
Hyvä, että olet hereillä. Oletko nähnyt auringonpimennyslasejani?
En ole.
Isä sanoi, etten saa katsoa suoraan aurinkoon.
- Toivottavasti hän ehtii tänne. - Onko isä tulossa?
Äiti soitti hänelle. Auta minua etsimään. Kohta on liian myöhäistä.
- Kohta on liian myöhäistä. - Tässä ne ovat.
Onpa omituista. Etsin tuolta jo aikaisemmin.
Voimme käyttää näitä vuorotellen. Sitä ei tapahdu juuri koskaan.
- Mitä ei tapahdu juuri koskaan? - Auringonpimennystä.
Kuunpimennykset ovat tavallisia mutta auringonpimennykset eivät.
- Milloin se alkaa? - Kello 12.30. Voi itku.
Kun Mike teki tämän, tästä tuli norsuja eikä piirileikki.
Se oli piirileikki.
Mitä nyt?
Ei mitään. Sano äidille, että menin uudestaan nukkumaan.
- Haloo. - Sinun pitää auttaa minua.
Luulen, että ne ympyrät tarkoittavat auringonpimennystä.
- Tänään on auringonpimennys. - Tiedän.
Se ympyrä lammen vedessä tarkoitti ihmisiä.
En ehdi selittää. Mr Keller, Tom ja äitisi pitää saada kappeliin -
- ennen auringonpimennystä. Sinun täytyy auttaa.
Sano, että on kyse elämästä ja kuolemasta.
Jan.
- Minne sinä menet? - Kappeliin.
Menen sinne John Kellerin, Tom Colleyn ja Mary Flemingin kanssa.
Heidän täytyy pitää toisiaan kädestä niin kuin spiritistisessä istunnossa.
- Niin Karenillekin kävi. - Ei. Älä tee sitä.
Se, mitä Karenille tapahtui, voisi tapahtua sinullekin.
Minun on pakko tehdä se.
Se, mikä vainoaa Ellieä ja minua, ei ikinä jätä meitä rauhaan.
Jumala sinua suojelkoon, lapsi.
- Karen on kuollut. - Mistä tiedätte?
Hän ei olisi ikinä antanut äitinsä kärsiä.
Hän kärsii epävarmuudesta. Ehkä saamme tietää, mitä tapahtui.
Miten Karen katosi, kun kello putosi, ja miten hän kuoli, jos hän kuoli?
- Tämä asia ei kuulu sinulle. - Sehän oli teidän ajatuksenne.
Te keksitte salaseuran ja koko rituaalin.
Ettekö halua tietää totuutta?
Miten uskallat järkyttää meitä ja repiä vanhoja haavoja auki?
Ne eivät ole ikinä parantuneet. Siksihän te sulkeudutte taloonne.
Olette oman syyllisyytenne vanki. Minulla ei ole paljon aikaa.
Olette Karenille ja itsellenne velkaa sen -
- että autatte minua tekemään tämän.
- Heidän pitäisi jo olla täällä. - He eivät tule.
He eivät tule takaisin tänne.
He tulevat.
Katso, Nerak.
Tule tänne.
Nerak, tule takaisin.
- Minä en voi. - Emme ehdi väitellä.
Tämä ei ehkä onnistu, mutta meidän täytyy yrittää.
- Meidän täytyy toistaa rituaali. - Ei, ei.
Karen katosi pimennyksen aikaan. Tänäänkin on pimennys.
Ehkä me voimme tuoda hänet takaisin.
Nerak!
Nerak.
Jan, ole kiltti, äläkä tee tätä. Karen katosi jäljettömiin.
Tällä kertaa ympyrää ei rikota.
Ei! Karkasimme kerran ja saimme katua sitä. Nyt emme karkaa.
Antakaa silmäside.
Mr Keller, minun täytyy tietää, mitä te sanoitte sinä iltana.
- Sanoin Karenille... - Minä olen nyt Karen.
- Sanokaa se minulle. - Hyvä on.
Kun tartumme toisiamme kädestä, et saa osoittaa pelkoa tai puhua.
Et saa ottaa silmäsidettäsi pois etkä saa liikkua.
Sinä et saa rikkoa ympyräämme. Se on ystävyyden ympyrä.
- Jos jotakin tapahtuu, rikon sen. - Älä sekaannu tähän, poika.
Katson sinua, Karen Aylwood, joka haluat yhdeksi meistä.
Nyt minä kysyn, onko tämä ihminen arvoisemme?
Olen valmis palaamaan takaisin. Olen ollut planeettanne vanki.
Karen on minun ulottuvuudessani.
Vaihdoimme paikkoja vahingossa.
Pimennyksen vetovoima sai meidät vaihtamaan paikkoja.
Nyt vaihdamme paikkoja uudestaan.
- Hetki on käsillä. - Ellie.
Minun pitää palata kotiin.
Missä koti on? Mitä Karenille tapahtui?
Jatkakaa. Jatkakaa.
Voimani tulee teistä, kun pidätte toisianne kädestä.
- Pimeys tulee puolenpäivän aikaan. - Auringonpimennys.
Aika on käsillä. Pitäkää kiirettä.
Jatkakaa, mr Keller. Meidän pitää ehtiä ennen pimennystä.
Aloittakaa.
Sinä et saa rikkoa ympyräämme. Se on ystävyyden ympyrä.
Tartumme toisiamme kädestä.
Kutsumme universumin mahteja.
Myöntäkää meille...
- Älä riko ympyrää! - Mary!
Tartu minua kädestä.
Minun pitää palata kotiin. Aika on lähes lopussa.
Pitäkää kiirettä.
- Missä Karen on? - Karen oli tiellä.
Se oli virhe. Hänet siirrettiin vahingossa.
Vaihdoimme paikkoja vahingossa.
Karen on yhä loukussa minun ulottuvuudessani.
Meidän täytyy toistaa rituaali. Keskittykää.
Ottakaa samat paikat, niin siirrymme takaisin.
Nyt. Sitten on liian myöhäistä.
Nyt, nyt, nyt.
- Lopettakaa. - Sinä olet tiellä. Siirry pois siitä.
- Minä en voi. - Mene pois tieltä.
Rikkokaa ympyrä. Rikkokaa se.
Se on Karen. Me toimme hänet takaisin.
Jan.
Karen.
Sinä olet kotona.